Dialogisme og kompetanseutvikling i barnevernfaglig arbeid
Master thesis
Permanent lenke
http://hdl.handle.net/11250/223202Utgivelsesdato
2014-04-30Metadata
Vis full innførselSamlinger
- Studentoppgaver (SV-IS) [1055]
Sammendrag
Forskningstema i masteroppgaven «Dialogisme og kompetanseutvikling i barnevernfaglig arbeid» er å undersøke hvilken vekt dialogisme tillegges i kompetanseutvikling i barnevernet.
Studien tar utgangspunkt i Bakhtins dialogisme og kompetanseutvikling som beskrevet i NOU 2009:8 Kompetanseutvikling i barnevernet. Kvalifisering til arbeid i barnevernet gjennom praksisnær og forskningsbasert utdanning (Befring et al., 2009). Problemstillingen for forskningen er Hvordan vektlegges dialogisme i NOU 2009:8 Kompetanseutvikling i barnevernet? Jeg har utarbeidet tre forskningsspørsmål for å belyse problemstillingen: Hvilke kompetanseområder trekkes frem i NOU 2009:8?, Hvilke kompetanseområder, om noen, trekkes frem som særlig viktige? og Hvilke kompetanseområder velger jeg å trekke frem som særlig viktige sett opp mot oppgavene og ansvaret til barnevernet?
Analysearbeidet har bestått av gjentatte tekstlesninger og tolkninger av dokumentet. Hensikten med oppgaven har vært å undersøke hvilken, om noen, rolle dialogismen har i kompetanseutviklingen i barnevernet. Målet med forskningen er å bidra til kunnskap om ulike forståelsesmåter som kan inkluderes i arbeidet med kompetanseutvikling. Denne oppgaven er mitt bidrag i så måte.
Dialogisme, danning og dømmekraft danner teoretisk rammeverk for senere diskusjon om dialogismens plass i barnevernfaglig arbeid og kompetanseutvikling. Bakgrunnsstoff om barnevern og profesjonsutvikling i barnevernet er inntatt for å skape en helhetlig forståelsesramme for drøftingsdelen.
Undersøkelsen viser at kompetanseutvikling henger sammen med ulike faktorer, med forhold hos den enkelte og fellesskapet. Mer enn noe annet avdekker studien at det er behov for mer forskning på temaet dialogisme i barnevernfaglig arbeid. Overordnede verdier som demokrati, likeverd og solidaritet er av betydning for hvordan vi forholder oss til hverandre, hvordan vi tolker dialog, og hva vi vektlegger i det dialogiske samkvemet. I en tjeneste som dreier seg om andre menneskers ve og vel er refleksjon et viktig redskap. Det samme er viljen til å bruke andres ord som et tankeredskap for å utvide egen forståelseshorisont.
Det viktigste funnet i undersøkelsen er at det beskrevne kompetaseutviklingsarbeidet ikke står i motsetning til dialogismen.
Beskrivelse
Master's thesis in Social work